Kaptajnens log, stjernedato 44286,5:
Enterprise undersøger Oniassektoren ved den neutrale zone.
Trods beliggenheden tæt på romulansk område-
- har forløbet været hændelsesfattigt.
Næste fødselsdag lyder det måske bedre.
Nogle ting bliver bedre med årene. Måske er dit trombonespil en af dem.
Nu er det tid til at puste lys ud.
- Hvad ønskede du dig, Will? - Musiktimer.
Data, vi må skynde os, så vi ikke går glip af Rikers fest.
Hvorfor fejrer man dagen for sin fødsel. Man kan jo ikke huske den.
Jeg aflæser usædvanlige variationer i frekvenserne, kaptajn.
Undersøg det hellere, Data.
Det virker, som om vi bliver sonderet.
- Hvorfra? - Den tredje planet i Alpha Onias.
Ifølge vore rapporter er den ubeboet. Måske er rapporterne ukorrekte.
Ellers er rygtet om en hemmelig romulansk base sandt.
Kalder Riker.
Beklager, jeg må afbryde festen, men jeg har brug for et hold.
Kan De komme til broen?
Alpha Onias 3 er af klasse M, men alligevel er den øde og uindbydende.
- Nogen livstegn? - Nej.
Kun energiudslag fra en grotte.
- Romulanere? - Muligvis.
- Tag ned og undersøg sagen. - Geordi og Worf følger med mig.
Tillykke med fødselsdagen, førsteofficer.
Der er en høj koncentration af vulkanske gasser.
Svovldioxid, metan, brintsulfid.
- Er de giftige? - Vi skal nok ikke være her for længe.
- Får I energiudslag? - Det er ikke til at sige.
- Mine resultater er også forvirrende. - Kalder Riker.
- Riker her. I går dårligt igennem. - Det gør I også.
I må hellere teleportere tilbage snarest.
God idé. Gasdampene øges pludseligt. Især metanen.
Teleport... tag os op.
Jeg kan ikke fange jer. Forstyrrelserne er for store.
Jeg prøver igen.
- Hvad er det, der sker, transport? - Jeg prøver igen.
Dr Crusher, han er vågen.
- Beverly... - Will. Du husker mig. Godt.
- Hvad mere kan De huske, kaptajn? - Kaptajn?
Rummet, den yderste grænse.
Dette er stjerneskibet Enterprises rejser, dets fortsatte mission-
- for at udforske nye verdener-
- finde nyt liv og nye civilisationer-
- dristigt betræde ukendte områder.
Vand. Tre grader celsius.
- Hvordan har De det? - Jeg er forvirret.
Når man tænker på, hvad der er sket, er det meget forståeligt.
Hvad er der sket? Hvad er der sket med infirmeriet?
Med Dem og mig?
Sæt Dem, kaptajn.
Jeg er førsteofficer Riker. Hvad er det her for noget?
Sæt Dem.
Hvad er det sidste, De husker tydeligt?
Alpha Onias 3. Enterprise blev sonderet.
Geordi, Worf og jeg teleporterede ned for at fastslå hvem, der gjorde det.
Men det eneste, I fandt, var giftig gas. De kunne knap få jer ud derfra.
Det skete for 16 år siden, Will.
Det er umuligt.
Med en altarisk virus er alt muligt.
Vi har faktisk forventet det her.
Hvad mener du?
Dengang på Onias 3 blev De ramt af altarisk hjernebetændelse.
En retrovirus, hvis DNA indføres direkte i den smittedes celler.
Det kan pludselig aktiveres igen.
I Deres tilfælde skete det for ti dage siden.
De har ligget i koma. Deres feber faldt endelig i morges.
- Hvad skete der med min hukommelse? - Sådan ser Deres hjernevæv ud.
Da hjernebetændelsen aktiveredes-
- førte det til nedbrydning af synapserne.
Konsolideringen af hukommelsen blev påvirket.
Denne virus forårsager altid hukommelsestab-
- fra den tid, infektionen skete. I dit tilfælde fra Alpha Onias 3.
- Jeg nægter at tro det. Drømmer jeg? - Tag min hånd. Den er virkelig.
Dette er ingen drøm. Du er faktisk kaptajn Riker på Enterprise.
- Enterprise. Siden hvornår? - For ni år siden.
Hvis jeg har mistet hukommelsen, hvordan får jeg den så tilbage?
Minder skabes gennem associationer.
Stimuli fra nuet kan lokke dem frem.
- Ligesom en sang? - Ja.
Man eksponerer patienten for kendte omgivelser.
Det kan stimulere hjernens nervesynapser til at gendannes.
Lad os starte. Jeg kender intet bedre end Enterprise. Det kan måske...
Will. Jeg sagde, at din hukommelse kan vende tilbage.
I mange tilfælde er skaderne permanente.
- Blev Geordi og Worf også smittet? - Nej. Geordi var immun...
...og klingoner bliver ikke påvirket af virussen.
Der er sket en del på Enterprise de seneste 16 år.
- Dæk otte. - Stop.
Vi burde begynde i dit kvarter. Personlige minder er altid stærkest.
Mit liv har udspillet sig på broen. Hvis noget kan fremkalde minderne...
- Broen. - Gentag ordren.
Broen, sagde jeg.
Computeren har været sløv hele morgenen. La Forge ordner den.
- Geordi... - Godt at se Dem på benene igen.
- Deres øjne. Hvor er visiret? - Mit visir?
Undskyld, De har jo hukommelsestab. Jeg har fået implantater nu.
Kaptajn...
- Velkommen tilbage til broen. - Data. Er De min førsteofficer?
Kan De huske det?
Jeg husker ingenting fra de sidste 16 år.
- Et romulansk krigsskib. - På skærmen.
Aktivér skjoldene. Fuldt beredskab.
Decius' ankomst var ventet. De kan tage den med ro.
Afbryd beredskabet. Jeg har vist brug for information.
Decius prajer os. Admiralen vil tale med Dem.
På skærmen.
Will?
- Admiral Picard, Deanna... - Hvordan har du det?
- Jeg har haft det bedre. - Altariske vira kan være grumme.
- Mildest talt. Jeg husker end ikke... - Fortsæt, når vi kommer tilbage.
Teleport seks.
- Hvordan føles det hele? - En ferengisk fændrik kan jeg klare.
Men admiral Picard på et romulansk krigsskib? Hvad er nu det for noget?
Det må admiralen hellere forklare.
Gå bare i gang.
- Riker, godt at se, De er i bedring. - Det ved jeg ikke, om jeg er.
De har altså mistet en hel del hukommelse.
- Hvor meget? - Alt efter Alpha Onias 3.
At miste 16 år...
Det er næsten ikke til at tro.
- Jeg har selv svært ved det. - At miste så meget af sit liv.
Det kunne ikke være kommet mere ubelejligt.
Aftalen var jo næsten klar til underskrivning.
- Hvilken aftale? - Undskyld. Jeg begynder lige forfra.
For fire år siden kom en romulansk slagkrydser ind på vores område.
Warpspolen var faldet sammen. Atmosfæresystemet svigtede.
Du og Enterprise reddede dem, Will.
Romulanerne blev mildest talt imponerede.
Efter år med mistillid og konflikter begyndte de at ønske samtale.
De forhandlede en alliance på plads med romulanerne.
Hvor langt er vi med forhandlingerne?
Vi skal bare eskortere ambassadøren til sidste forhandlingsrunde.
Hvor du afslutter forhandlingerne og skriver under på aftalen.
Kaptajn... Admiral...
Jeg kan ikke håndtere en forhandling med romulanerne.
Will, du har dine sansers fulde brug. Du kan godt klare det.
- Med et 16 år langt hukommelseshul? - Vi har brug for dig.
Jeg er ikke i stand til at overtage kommandoen igen.
Jeg sætter pris på din oprigtighed, men til trods for din tilstand-
- er ingen bedre udrustet til at håndtere romulanerne end du.
- Hvornår skal vi af sted? - Så snart ambassadøren kommer.
Vi skal nok klare det her, som vi plejer.
Det håber jeg.
Lad mig følge dig til dit kvarter.
Ja, nu har jeg ikke brug for flere overraskelser.
Kan du genkende noget?
Hej, far.
Og siden spurgte Greenburg til Fornaxkatastrofen.
Jeg vidste, at Enterprise reddede alle kolonisterne, men ikke...
Her er den.
Men jeg kendte ikke den nøjagtige stjernedato.
Jeg skriver det ned, du fortæller. Så glemmer jeg det ikke.
Du kan vist ikke huske mig.
Det er jeg ked af.
Lad mig tale med din far, Jean-Luc. Lader du os være alene?
Hvorfor advarede du mig ikke?
Beverly håbede, at et sådant møde ville gøre indtryk på dig.
- Selvfølgelig gjorde det indtryk. - Giv det lidt tid.
Jean-Luc...
Ja. Admiralen blev meget glad, da du valgte det navn.
Han er en sød dreng.
Deanna... Hvem er hans mor?
Hun døde for to år siden. En færgeulykke.
Det er jeg ked af, Will.
Jeg kan slet ikke huske hende.
Hvordan var hun?
Hun var naturligvis køn.
Stærk, intelligent, tålmodig...
Det kræver tålmodighed at være gift med mig.
Hun var en god hustru for en kaptajn.
Og en god rådgiver. Hun tog over, da jeg stoppede.
Jeg kan ikke forestille mig, at du skulle forlade Enterprise.
Admiral Picard tilbød mig en stilling i Stjerneflådens hovedkvarter.
Det var et fremragende tilbud. Jeg kunne ikke sige nej.
Men det vigtigste er, at du har en søn, der har brug for dig.
Brug tid sammen med ham.
Måske finder du noget af det, du har mistet.
- Det lyder lidt skidt, ikke? - Jeg har hørt det, der var bedre.
- Jeg har øvet mig, men kan ikke. - Du trykker for hårdt på mundstykket.
- Brug ikke for mange kræfter. - Vis mig det igen.
Venstre hånd, højre hånd.
- Efter 16 år burde jeg kunne. - Det der gør du jo altid forkert.
Find tjenestefilen på Riker, William T, kaptajn.
- Begynd med Fornaxkatastrofen. - Spørg igen.
Tjenestefilen, Riker, William T.
For pokker da.
- Far? - Geordi kæmper stadig med computeren.
- Var det det, du ledte efter? - Romulaneren teleporteres fra Decius.
Jeg kommer. Jeg må gå.
Det skal nok gå, far.
Du har mødt Jean-Luc. Hvordan klarer min navnebror det her?
- Bedre end jeg. - Vi prøvede at forberede ham på det.
Jeg prøver at indhente det hele. Jeg har meget tilbage.
Bare se på, hvad jeg gør.
Ambassadøren er klar til at teleportere herind.
Teleportér ham om bord.
Picard, Riker. Godt at se jer igen.
Ambassadør Tomalak. Velkommen om bord.
Tak. Det er en ære at være den første romulaner på jeres skib.
Ambassadør Tomalak? Ved Nelvana 3 truede han med at erobre Enterprise.
Det er længe siden. Meget har ændret sig, selv Tomalak.
Når vi kommer til udpost 23, går det stærkt med forhandlingerne.
Ja. Alle de svære problemer er jo løst.
Efter hårde diskussioner. Kaptajn Riker kan hamle op med ferengierne.
Men begge parter er tilfredse med aftalen, takket være Riker.
Vi er taknemmelige, kaptajn. Den nye alliance er god for mit folk.
- Bare den også gavner mit folk. - Det skal den nok komme til.
- Broen. - Er De kommet Dem over virussen?
Jeg kan forsikre, at Riker har det godt.
Han ser frem til slutforhandlingerne.
Fint. Underskrivelsen af denne aftale er en historisk begivenhed.
- De fortjener virkelig at være der. - Tak, ambassadør.
Så dette er Enterprises bro.
Og jeg antager, at dette er jeres taktikpost. Imponerende.
Undskyld mig. Jeg vil gerne tale med jer begge.
- Viser De ambassadøren rundt, Data? - Naturligvis.
Hav os undskyldt.
Dette er interessant.
Disse sensorer kan opfange jeres krigsskibe.
Siger De, De stoler på Tomalak?
Jeg stoler på det forhold, vi har opbygget gennem fire år.
De siger jo selv, at alt er et spil med romulanerne.
Træk, modtræk, forræderi.
Jeg har aldrig mødt uærlighed i Tomalak. Han ønsker virkelig fred.
Der er ikke noget at frygte.
Intet at frygte? Vi skal jo afsløre, hvor udpost 23 ligger.
- Det er nøglen til vores forsvar. - Dine informationer er forældede.
I de sidste mange år har udpost 23 haft minimal strategisk betydning.
- Kalder Riker. Er De der? - Hvad er der galt?
Deres søn er kommet til skade. Han er i infirmeriet.
De må hellere komme med det samme.
- Far... - Har du det godt?
Hvad skete der?
Den er brækket, men bliver snart i orden.
Armen skal have ro lidt endnu.
- Hvordan gik det til? - Jeg spillede Parrises Squares...
- Parrises Squares? - Jeg faldt ned fra rampen.
- Du kunne have brækket halsen. - Undskyld. Det var ikke med vilje.
Bevar presset to minutter endnu.
- Må jeg tale med dig? - Jeg er snart tilbage.
Will, hvor gammel var du, da du begyndte at spille Parrises Squares?
Jeg var nok lidt yngre end han.
Men det her er min første dag som far, og så dør han næsten.
Han brækkede bare håndleddet, ligesom mange andre drenge på hans alder.
Du har ret. Det er svært.
Svært for dig? Hvordan tror du, Jean-Luc har det?
Du har mistet 16 år. Jean-Luc har mistet mere end det.
Først sin mor og nu sin far.
- Så god som ny. Du kan få ham med nu. - Tak.
- Hvordan går det med armen? - Fint.
Jeg er virkelig ked af det, far. Jeg ved, du har andet at lave...
Intet er vigtigere end det her.
Kaptajn...
- Dæk otte. - Stands.
Jeg ved, hvor svært det er for dig. "I orden" er ikke godt nok.
Min far var der ikke for mig, da jeg var dreng. Jeg havde brug for ham.
Jeg har ofte tænkt på, hvordan jeg ville være som far.
Jeg har aldrig rigtig følt mig klar til det. Jeg har været bange for det.
- Bange? Dig? - Ja, men jeg kom over det.
Genoptag.
Det er vigtigt for mig ikke at svigte dig, Jean-Luc.
Det har du aldrig gjort. Du har altid været der for mig.
Jeg må stole på dine ord, for jeg husker ingenting.
Dit første skridt, din første tand, ingenting.
Og jeg ville gerne huske det.
Der er kun én ting at gøre. At opbygge nye minder.
Det er sikkert væk nu, men jeg havde et godt fiskeprogram på holodækket.
Curtis Creek-programmet? Der har vi været mange gange.
Vil du med igen? Så lad os fiske, når forhandlingerne er overstået.
Og så faldt mor i bækken.
Da du skulle hjælpe hende, faldt du også i.
- Det vil jeg helst ikke mindes. - Mor elskede Curtis Creek.
Vi har haft masser af skovture der.
Hvordan var hun?
Hun var smaddersød. Jeg tænker tit på hende.
Jeg må hellere klæde om.
Computer...
Vis familiefil: Riker, William T. Kun visuelt.
Vis familiefil: Riker, fru William T.
- Spørg igen. - Møg!
- Hvad er der, far? - Den viser ikke billeder af din mor.
Men jeg ved, at de findes. Angav du en stjernedato?
Vis familiefil: Riker, fru William T.
Hjemmefil. Stjernedato 58416.
Min. Minuet?
- Mor var vel nok smuk. - Ja.
- Hvad er der galt, far? - La Forge kalder Riker.
- Kan De komme til broen? - Jeg kommer.
- Hvad er der? - Jeg måtte lukke ned for warpen.
Ustadigt antistof. Men bare rolig.
Så tæt på den neutrale zone?
- Motorerne er snart i gang igen. - Lige så snart som den accelerator?
- Jeg kører et diagnostisk program. - På 30 timer? Det tager kun fire.
Så inkompetent er De ikke, La Forge.
- Worf, hvor fik De det ar? - I kamp.
Hvilken kamp? Hvornår? I hvilken sektor? Hvilken enhed?
Data, hvis vi tog af sted straks, hvornår ville vi da nå udpost 23?
- Ved warp et, om tre dage. - Og ved warp syv?
Warp otte? Warp ni? Hvad er der sket med de lynsnare beregninger?
Desværre oplever jeg forstyrrelser, der begrænser min formåen.
- Jeg ka' ik' regne ligeså hurtigt... - Hvad sagde De?
- De sagde "ka' ik"'. - Jeg kan forklare, hvis De bare...
Nej, De kan ikke. Lad være med at prøve.
Kaptajn, vi burde måske diskutere...
Hold kæft!
Undskyld?
Hold kæft, sagde jeg. Det betyder "stille!"
- Will, jeg forstår, du er oprørt. - Drop det, Deanna.
Er der andre, der vil sige noget-
- eller skal vi afslutte komedien?
Som De vil, Riker. Det er slut.
Enterprise, min søn... I har skabt det hele.
Ved hjælp af vores neuroscanner og det, I kalder et holodæk.
Fortæl, hvordan De regnede det ud.
Fremtiden, vi skabte til Dem, skulle være overbevisende.
Det var den ikke. Tag bare computerudviklingen.
Uundgåeligt. Scannerne reagerer langsommere-
- så når De gjorde nogen uventet...
- Men det kan vel ikke have været nok. - Til at gennemskue det? Nej.
Det var billederne af min "kone" Minuet. En dårlig idé.
Vi valgte ellers en fra deres fortid, som De er tiltrukket af.
Der tager De fejl, Tomalak. Minuet var kun en computerskabt fantasi...
...jeg oplevede på et holodæk. - Det er umuligt.
I Deres bevidsthed eksisterer hun rent fysisk.
Deres følelser for hende er lidenskabelige.
Hun fandtes i et specielt program.
Så store anstrengelser, så lidt opnået.
Hvis I var ude efter udpost 23, hvorfor så ikke bruge neuroscanneren?
Scannerne virker på vores hjerner. De er ikke så effektive på jeres.
Der var visse huller i de informationer, vi hentede fra Dem.
Det har jeg svært ved at tro. I genskabte skib og besætning.
Hver eneste nuance og duft, alle lyde, ned til mindste detalje.
Jeg opdagede ingen huller. Den hopper jeg ikke på, Tomalak.
Det her er spild af tid.
Før ham væk.
Da I teleporterede ned til planeten, var I under en kilometer fra basen.
Hvor er mine kolleger?
Vi tillod dem at teleportere sig op til Enterprise.
- De leder stadig efter mig. - De er allerede færdige.
Hils nu på din søn.
- Jean-Luc... - Det hedder han selvfølgelig ikke.
Vi bruger bare billedet af ham i programmet.
- Hvad har I gjort ved ham? - Tænk nu over din situation.
Hvad hedder du?
Hvis vi skal væk herfra, må du stole på mig.
Jeg gør dig ikke fortræd.
Hvem er du? Hvordan er du kommet hertil?
Jeg hedder Will.
Ethan. De førte mig hertil med mine forældre.
Vi var på en forskningsstation på Miridian 6.
Miridian 6? Så tæt på neutralzonen? Jeg troede, den var ubeboet.
Stationen blev oprettet sidste år. Og så kom romulanerne.
Underligt, at Enterprise ikke fik besked.
- Hvor er dine forældre nu? - De bortførte dem.
Hvorfor holder romulanerne dig fanget?
Jeg ved det ikke. Jeg vil bare væk herfra.
Jeg skal nok få os ud herfra, Ethan.
Hvordan?
Selvom vi flygter, finder de os. De fandt mig, da jeg flygtede.
- Flygtede du? - Ja.
Jeg gemte mig et hemmeligt sted.
De fangede mig, da jeg gik ud for at skaffe mad.
Jeg vil vide, hvor udpost 23 ligger!
I orden. Jeg har tilladelse til at bruge alle nødvendige midler.
- Nej, Ethan! - Fang ham.
Hvor gemte du dig?
Denne vej.
Herinde.
- Deres sensorer burde opfange os. - Nej. Der er noget i klipperne.
- Tungmetaller? - Netop.
Romulanerne glemte det her lagerrum, da de byggede tunnelerne.
Vi bruger de her. Hjælp mig.
Første gang, jeg flygtede, kortlagde jeg deres tunneler.
Lager, kommunikationscentral, boliger og færgestation.
- Antal vagter på færgestationen? - Kun to eller tre.
At stjæle en færge nytter ikke, for de kan spore deres egne skibe.
Men hvis vi kunne komme ind på kommunikationssystemet-
- kunne vi underrette Enterprise.
Det går ikke. Senderen er stemmeaktiveret.
- Hvis stemme kan aktivere den? - Ambassadør Tomalak.
- Hvem? - Tomalak.
Ambassadør Tomalak?
Tomalak er en romulansk kaptajn.
Han har kun været ambassadør i en fantasi.
- Hvor ved du det fra? - Du har fortalt mig det.
Hvem er du? Hvad er din rolle i alt det her?
- De har fundet os! - Sensorerne fungerede jo ikke her.
- De må have ordnet dem. - Hvor skal vi hen nu, Ethan?
- Til færgestationen. Vi kan nå det. - Nej. Jeg har fået nok.
Overgiv jeres våben.
Ikke flere lege. Ikke flere fantasier.
Jeg er ikke med længere.
Det var aldrig romulanerne. Det var vel dig hele tiden, ikke?
- Det er helt klart hans signal. - Kalder Riker. Kan De høre mig?
- Riker her. - Er De uskadt?
- Ja. Hvad med Geordi og Worf? - De kom op for en time siden.
Vi tabte Dem under transporten. Hvad foregår der?
Jeg ved det ikke rigtig. Men jeg finder ud af det nu.
Hvad skal jeg kalde dig? Ethan? Jean-Luc?
Det er lige meget.
Dette rum er mere end et holodæk.
Neuroscanneren giver mig alt, hvad jeg har brug for.
- Den ville give dig, hvad du ønskede. - Hvad jeg ønskede?!
Du lokkede os herud for at lege med mig. Det ville du. Hvorfor?
Min verden blev invaderet. Mit folk blev slået ihjel.
Min mor tog mig herud og gemte mig for vores fjender.
Men de fandt hende?
Hun vidste, de aldrig ville holde op med at lede-
- så hun satte mig i sikkerhed først.
Scannerne skulle beskytte mig og give mig det, jeg ønskede.
- Hvorfor kidnappede du mig så? - Jeg ville have, du skulle blive.
Det er så længe siden. Jeg ville have noget... virkeligt.
Jeg troede, du ville blive glad. Undskyld.
Jeg må tilbage til mit skib.
Tag med.
Du behøver ikke blive her længere. Du behøver ikke være alene.
Jeg hedder Barash.
For mig vil du altid være Jean-Luc.
To at teleportere.